Тъжен.
Тъжен съм.
Клаудиъс го няма.
Колко ужасно е това.
Няма значение.
Веднъж Ктуру беше призован, Той все пак беше излишен.
Да.Събуждането беше започнало.
Разбира се.Разбира се, че беше.
Нещо беше вече е започнало
маршируването към края.
Почти...
Нашите амбиции и желания са почти осъществени.
Разбира се. Разбира се.
Кога започнах моята битка за отстраняване на злото?
Не стотици, а хиляди години от тогава.
Създаване на завети с безброй магьосници,
жертвайки ги и катерейки се по техните тела.
И отново,
превъплъщението на душата се повтори.
По дяволите.Тихо е както обикновено.
Какво по дяволите замислят?
Елса, какво е състоянието на Демонбейн?
Скъпи, не можем да се свържем с командния център -робо.
Какво?
Какво се е случило?
Елса, да побързаме и да се върнем в базата.
Разбрано -робо.
Няма нужда да правите това.
Този глас.
Бо-божествена Машина!
Мина доста време, Куроу-чан.
Не казвай, че си ме забравил.
Ти си онзи гнил труп!
Днес, имам много специален подарък за теб!
Това е--
Принцесо!
Робо?
Не е ли прекрасен подарък, Куроу-чан?
Копеле.
Копеле!
Ще ме застреляш ли?
Разбира се, че не можеш.
Скъпи!
Ако си мислиш че ще те пусна да умреш просто така, тогава грешиш.
Скъпи!
Елса!
Чувствам се добре.
Но това е нищо в сравнение с болката която ти ми причини!
Демонбейн!
Дайджуджи-сан?
Дайджуджи-сан!
О?
Събудихте ли се, Рури Оджоу-чан?
Тибериус!
Куроу-чан щастливо приемаше изтезанието за теб.
Не!
Героично, нали?
Прекрасно нали?Нали?
Проклето мъртво същество.
Бягайте, Дайджуджи-сан!
Не се притеснявайте за мен!
Не мога.
Аз...
Не искам да губя никого повече.
Дайджуджи-сан.
Ето защо..
Елса!
Демонбейн!
Този боклук!
С нормално ниво на електроенергия Елса също може да се движи -робо!
Скъпи, давай -робо!
Ок!
Принцесо!
Дайджуджи-сан!
Много лошо, Куроу-чан!
Бягайте, Дайджуджи-сан!
Съжалявам, но не мога да го направя.
Колко героично, Куроу-чан.
Но какво можеш да направиш в тази ситуация?
На пътя си ми, Елса-чан!
Разваляш шоуто!
Какво става -робо?
Какво е това?
Дайджуджи-сан!
Какво?
То нараства силно тъй като е завистливо.
Това е Берзебил най-мощното мистично оръжие, Отмъстителният Духовен Магически Куршум.
Стани един от отмъстителните ми духове, Куроу-чан!
Спри, Антикрос!
Какво беше това?
Няма да позволя навредиш на Дайджуджи-сан пове----
На кой си мислиш, че говориш, малко келеме?
Пусни Дайджуджи-сан--
Добре,
ще те направя един от моите духове в замяна.
Спри!
Махни се от принцесата!
Дайджуджи-сан!
Ти си мъчително губещ, Куроу-чан!
Не мога да свърша тук!
В това положението няма да мога да спася никого.
Дайджуджи-сан!
Точно така.
Няма да можеш да спасиш никого и ще умреш само с угризения.
Тези угризения ще те превърнат в отмъстителен дух и ще подобриш силата ми.
Умри, Дайджуджи Куроу!
Съжалявам, но ще пропусна!
Какво?
Елса!
-робо?
Боклук!
Погледни насам!
Вземи това, изгнил труп!
Не ми се подигравай!
Това е достатъчно.
Това е достатъчно, така че просто умри!
Ти нямаш нищо.
Няма да се предам.
Нищо няма да се промени.
Не мога да допусна такъв край.
Какво?
Не мога да допусна това.
Какво имаш?
Незнам.
Но трябва да направя нещо.
Сигурен съм в него.
Сигурен съм, че има нещо отвъд.
Тогава--
Какво?
Какво е..
Това е магия.
Това чувство.Не може да бъде.
Ако кажеш това, ти имаш нещо,
Не може да бъде.
защо се мотаеш?
Този глас!
Ал.
Куроу!
Ал!
Какво правиш?
Глупак.
Защо съм тук?
Нямам нищо.
Опитвам се да го прекратя.
Моята съдба да се бия ли е?
Все още ли настояваш да се бия?
Невинно острие, прерязващо злото?
Да не би да ми казваш да продължавам да вървя по рози път?
Да понасям тази болка, тази самота, за всички времена?
Това ли е наказанието поставено върху мен?
Няма начин да издържа това!
Съжалявам.
Защо се извиняваш?
Нашите сърца не бяха с теб.
Дори на бойното поле.
Правилно.
Но той е различен.
Той изпълва сърцето ти.
Ти го срещна,
и продължи своята битка.
Него?
Кой е той?
За кого говориш?
Ти трябва да знаеш.
Там някой неща, който са твърде близо, за да ги видиш,
но ако се огледаш ще видиш, че са там.
Куроу?
Той се бие.
Куроу се бие.
Той страда толкова много.
Какво?
Какво правиш?
Колко невнимателно!
Няма от какво да се страхуваме, ако сме заедно!
Чудо е.
Не.Не е.
Ти воюва, дори когато загуби силите си на Маг и силите на Демонбейн.
Ти продължи да се биеш без да се предаваш.
Ето защо аз се върнах назад във времето.
Това не е чудо.
Това е ясния резултат от твоите действия.
Сега ще отговоря на всички твои чувства.
Демонбейн ще отговори на тях.
Ние ще ти донесем перфектната победа.
Господарю, Дайджуджи Куроу!
Добре!
Невъзможно!
Какво направи,
Дайджуджи Куроу?
Какво беше това?
Каква беше тази сила?
Ти дойде -робо?
Аз---
Къде е Дайджуджи-сан?
Той се бие -робо.
Демонбейн?
Как?
Тя се върна -робо.
Завиждам, но се съм щастлива -робо.
Скъпи, грижи се за него -робо!
Няма да ти простя.
Няма да ти простя!
Звезда Вампир, глътни го!
Не можа да го видиш нали?
Това е маскировъчно въоръжение, Звезда Вампир!
Бъди сигурен, че за подигравката си ще компенсираш с тялото си!
Какво става?
Забрави ли, грешнико?
Значението на името му?
Какво?
Тогава нека ти припомня.
От небето на омразата,
с праведен гняв в сърцата,
ние взимаме този меч, за да отстраним злото.
Ти невинно острие,
Демонбейн!
Ка-какво?
Направихме го!
Не!Не още.
Какво?
Дайджуджи Куроу, Ал Азиф.
Аз съм безсмъртен.Не можете да ме убиете. Няма начин по който да не убиете.
Загнивам!
Той е упорито копеле!
Дори и така той не може да се мери с нас повече!
Давай, Куроу!
Ок!
Какво е това?
Демонбейн е...
Не мога да го контролирам!
Този момент най-накрая дойде.
Покажете ми, Куроу и Ал Азиф.
Силата на последното парче което търсех.
Да, покажете ми
Шаининг Трапезахедрон.
Какво е това?
Не идвай---
Не идвай близо до мен!
Не искам да отивам там!
Куроу.
Добре ли си?
Ал, какво беше това?
Незнам, но знам че името на атаката на Демонбейн просто беше използвано.
Шаининг Трапезахедрон.
Дори аз не разпознавам тази сила.
Ал.
Куроу?
Ти!
Разтревожи ме.
Куроу.
Ти беше способен да използваш тази сила.
Шаининг Трапезахедрон.
Знаех си, Куроу-кун.
Беше способен да го направиш този път.
Този момент най-накрая дойде.
Повтарящата се история, отново и отново, толкова дълго.
Най-накрая, най-накрая.
Какъв е смисълът от това?
Веспасианъс?
Ясно е.Съвършено ясно е.
Свалям те от длъжност, Аугустъс.
Чувствам, че това че аз намерих Ер'лиех текста е напълно естествено,
Аз, който създадох жрец за Си, трябваше да взема силата на Ктуру.
Копеле.
О, колко тъжно.
Наистина много тъжно.
Ти наистина беше уважаван другар в Антикрос.
Както и да е, дори така, този свят е пълен със зли намерения и предателства.
Нали, Аугустъс?
Наистина.
Това е силата на Ктуру!
Защо?
Кога я взе от мен? Какво стана с контролиращото ми заклинание?
Този свят е пълен със зли намерения и предателства, правилно?
Това е сбогом, Веспасианъс!
Проклет да си!
Най-накрая, имам силата на Бог.
Най-мощната сила на която никой не може да се противопостави!
Аз съм единственият който притежава тази сила!
Завоевателя на този свят, Аугустъс !!
Превод и субтитри : nana707